Тяглість українського меценатства: розмова на Книжковому Арсеналі
На XIV Книжковому Арсеналі відбулася розмова про тяглість українського меценатства, його роль у розвитку суспільства та значення суспільної відповідальності для довгострокових змін. У ній взяли участь директорка зі стратегії Zagoriy Foundation Оксана Лихожон, співзасновниця благодійного фонду «Множина» Галина Титиш, виконавчий директор Міжнародного фонду «Відродження» Олександр Сушко, представниця Фонду родини Богдана Гаврилишина Маріанна Єлейко. Модерувала розмову […] Запис Тяглість українського меценатства: розмова на Книжковому Арсеналі спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
На XIV Книжковому Арсеналі відбулася розмова про тяглість українського меценатства, його роль у розвитку суспільства та значення суспільної відповідальності для довгострокових змін. У ній взяли участь директорка зі стратегії Zagoriy Foundation Оксана Лихожон, співзасновниця благодійного фонду «Множина» Галина Титиш, виконавчий директор Міжнародного фонду «Відродження» Олександр Сушко, представниця Фонду родини Богдана Гаврилишина Маріанна Єлейко. Модерувала розмову журналістка та культурна менеджерка Радослава Кабачій. Говорячи про меценатство, ми часто згадуємо знакові постаті української історії — родини Симиренків, Ханенків, Алчевських, Євгена Чикаленка. Проте традиція підтримки суспільно важливих ініціатив не обмежується окремими іменами. Вона продовжується через цінності взаємодопомоги, довіри та відповідальності, які прямо зараз відроджуються в українському суспільстві. Учасники розмови «Меценатство як форма суспільної відповідальності» говорили про те, що кризові періоди часто стають поштовхом до об’єднання людей навколо спільних викликів. Водночас довготривалі зміни потребують системної роботи: розвитку інституцій, підтримки спільнот і створення умов для тих, хто впроваджує зміни. «Якщо говорити про Zagoriy Foundation, то для нас меценатство важливе, але ще важливіша стратегічна соціальна відповідальність. Коли люди переосмислюють суспільний договір і починають розуміти, що від них багато чого залежить», — зазначила директорка зі стратегії Zagoriy Foundation, Оксана Лихожон. Окрему увагу приділили темі особистої відповідальності. Саме вона стає основою для розвитку культури філантропії — як на рівні окремої людини, так і на рівні організацій та суспільства загалом. Учасники наголосили на важливості помічати позитивні зміни, які вже відбуваються, та підтримувати ініціативи, що сприяють їхньому поширенню. «Для нас відповідальність — це розпорядитися капіталом так, аби не нашкодити і аби, зрештою, сприяти довгостроковим змінам. Адже меценатство це про те, що буде давати плоди дуже довго», — Галина Титиш, співзасновниця фундації «Множина». Для Zagoriy Foundation ця тема має особливе значення. Продовжуючи традицію українського меценатства, фонд розвиває власні соціальні проєкти, що працюють із довгостроковими змінами та формуванням стратегічної суспільної відповідальності. Запис Тяглість українського меценатства: розмова на Книжковому Арсеналі спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
«Витоки» та «Щедрий вівторок» випустили порадник для бізнесів до Зелених свят
Зелені свята або Трійця — це свято, що знаменує початок літнього циклу та повʼязане з культом предків і рослинності. Цьогоріч його відзначають 31 травня, на 50-й день після Великодня. Основною та візуально впізнаваною практикою цього часу є клечання (маювання, квітчання) — прикрашання простору обрядовою зеленню напередодні. Навіщо це сучасним просторам і бізнесам Ця традиція сьогодні […] Запис «Витоки» та «Щедрий вівторок» випустили порадник для бізнесів до Зелених свят спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Зелені свята або Трійця — це свято, що знаменує початок літнього циклу та повʼязане з культом предків і рослинності. Цьогоріч його відзначають 31 травня, на 50-й день після Великодня. Основною та візуально впізнаваною практикою цього часу є клечання (маювання, квітчання) — прикрашання простору обрядовою зеленню напередодні. Навіщо це сучасним просторам і бізнесам Ця традиція сьогодні все частіше з’являється в офісах, кав’ярнях, книгарнях та інших міських локаціях. Клечання стає для сучасних просторів способом працювати не лише з декором, а й із памʼяттю та впізнаваними культурними образами. Для когось запах м’яти чи полину — це спогад із дитинства, для когось — перше знайомство з традицією. «Офіси, кавʼярні, книгарні, поштові відділення, крамниці, майстерні — це місця, через які щодня проходять люди. І саме там традиція може знову стати видимою, відчутною і живою», — пояснює Ірина Угнівенко, керівниця проєкту «Щедрий вівторок». Як долучитися? Зазвичай клечання розпочинають у суботу перед Трійцею — цьогоріч це 30 травня, хоча прикрашати простір можна й раніше. Для офісу чи іншого простору можна придбати пучки пахучих трав — мʼяти, полину, любистку — та розставити їх у вази, щоб вони довше зберігали аромат і свіжість. Наші предки також розкладали трави на підвіконнях та полицях. Гіллям клена, дуба, липи чи берези прикрашають вхід у простір та вікна. Якщо є змога — зелень можна прикріпити до стелі чи ламп, а якщо ні — просто розставити попід стінами. Доповнити простір можна й ароматною складовою — наприклад, притрусити підлогу свіжоскошеною травою. Щоб дізнатися більше про традицію клечання та знайти контакти квіткарень, які можуть допомогти у цьому — завантажуйте порадник від проєктів Zagoriy Foundation «Витоки» та «Щедрий вівторок»: «Як і навіщо заклечати все до Трійці?» Запис «Витоки» та «Щедрий вівторок» випустили порадник для бізнесів до Зелених свят спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Чому падає довіра до благодійних фондів і що мотивує людей донатити
На початку повномасштабного вторгнення українці донатили на хвилі шоку та єдності. Нині 62% все ще допомагають, але роблять це вже інакше. Рівень участі в благодійності впав із 80–85% у 2023–2024 роках до 62% у 2025-му. Водночас недовіра до фондів майже подвоїлась — із 30% у 2022 році до 52% сьогодні. На перший погляд це може […] Запис Чому падає довіра до благодійних фондів і що мотивує людей донатити спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
На початку повномасштабного вторгнення українці донатили на хвилі шоку та єдності. Нині 62% все ще допомагають, але роблять це вже інакше. Рівень участі в благодійності впав із 80–85% у 2023–2024 роках до 62% у 2025-му. Водночас недовіра до фондів майже подвоїлась — із 30% у 2022 році до 52% сьогодні. На перший погляд це може сприйматися як криза. Однак, якщо проаналізувати дані дослідження сфери благодійності, картина насправді складніша. Ті, хто залишаються в благодійності, стають більш системними та вибагливими. Вони допомагають рідше, але регулярніше, менше довіряють фондам, але більше — конкретним людям, а також не так сильно реагують на емоцію і більше думають про результат. Усі ці зміни не можна назвати кризою, а радше трансформацією — від масової емоційної мобілізації до зрілої індивідуальної практики. Вона й пояснює, чому довіра до інституцій падає, а донати не зникають. Благодійність усе ж залишається нормою Попри зниження активності, благодійність в Україні закріпилася як частина повсякденної поведінки й перестала бути реакцією на надзвичайну ситуацію. Індекс поширення благодійності у 2025 році — 6,7 із 10 проти пікових 7,7 у 2022-му. Індекс її важливості — 8,7 із 10: все ще дуже високий, але також знижується після максимуму у 2022 році, коли показник наближався до 9,5. Суспільство продовжує вважати благодійність потрібною, але відчуття «все горить, треба діяти зараз» поступово змінюється раціональним підходом. Ключова зміна помітна в поведінці. Найбільша частка активних донаторів допомагає раз на місяць (40%) або раз на квартал (32%). Це вже можна назвати сформованою звичкою. Типовий донат у 2025 році становив близько 240 грн за раз і приблизно 480 грн на місяць. Чому падає довіра до благодійних фондів Ключовою проблемою сектору у 2025 році був не брак бажання допомагати, а системне падіння довіри до тих, через кого ця допомога проходить. 52% українців прямо назвали недовіру до благодійних фондів і волонтерів бар’єром для донатів — майже вдвічі більше, ніж у 2022 році. Ще 32,6% кажуть, що не бачать достатньої прозорості та звітності. Довіра до конкретних великих організацій також впала: «Повернись живим» — із 51% до 36%, Фонд Притули — з 40% до 21%, Червоний Хрест — з 38% до 32%. Дослідження показує, що недовіра не має однієї причини. Вона накопичується з кількох шарів одночасно: фінансовий цинізм — «ми вже платимо військовий збір, фактично всі, хто працює — донатори через податки»; інформаційний фон — навіть поодинокі історії про псевдоволонтерів і шахрайство, неякісну гуманітарну допомогу або розкрадання формують загальний образ сектору; перенесена недовіра — зневіра до державних інституцій автоматично поширюється і на благодійні організації, особливо якщо вони сприймаються як пов’язані з владою; відчуття несправедливості — «останнє віддаєш, а хтось навіть елементарне не робить». Довіра до фондів накопичується роками, а руйнується одним скандалом. Навіть організації з гарною репутацією вразливі до цього, тому що рівень загальної підозрілості вже дуже високий. Гроші, втома й війна без горизонту — додаткові бар’єри Недовіра — найгучніший, однак не єдиний і не перший бар’єр. 59% українців як головну причину не допомагати називають фінансову нестабільність: цей показник зріс із приблизно 50% у 2024 році. Далі — недовіра до фондів (52%), відсутність прозорої звітності (32,6%), втома від постійних зборів (25%), сумніви у впливі допомоги (22%), менша зарплата, ніж у тих, кому збирають на допомогу (19,6%) і відчуття, що вже зробив достатньо (12,6%). Люди втомилися не тільки від зборів, а й від самої війни — від постійної тривоги, особистих втрат, відсутності відчуття, що кінець близько. Коли немає горизонту, складніше підтримувати будь-яку довготривалу практику, навіть ту, яку вважаєш правильною. Тому важливо розуміти, що люди не виходять із практики благодійності, а адаптують її до власних ресурсів. Більшість зменшують суми, допомагають рідше або більш вибірково, але не припиняють це робити. Вказані перепони змінюють форму участі, а не сам факт участі. Як змінилася логіка довіри: від фондів — до людей Відповідь на питання, до кого перетікає довіра, якщо до інституцій вона падає, досить однозначна в дослідженні — до конкретних людей. 79% обирають персональні ініціативи — волонтерів, родичів постраждалих, прямі збори — замість фондів, яким віддають перевагу лише 13%. Головне джерело інформації про збори — знайомі (62%), а не сайти організацій (10%). Довіра формується через особисті зв’язки, а не через бренди. Найвища довіра — до людей, яких знають особисто: можна перевірити, поставити запитання, побачити результат. Далі — локальні ініціативи з тривалим треком і прозорим звітуванням. Потім — великі фонди, які мають сильного засновника і конкретні докази роботи. І найнижча довіра — до держави та представників влади, задіяних у передачі гуманітарки. Формують довіру конкретні п’ять речей — це репутація лідера («знав його до війни, бачу, як живе»), прозорість у реальному часі (щоденні скріни донатів, фотозвіти), конкретний результат («відео, як дрон атакує — це реальний доказ»), чітка мета збору, відсутність демонстративних розкошів. Показово, що відомі засновники та публічні особи як фактор довіри до фонду назвали лише 16,6% — набагато менше, ніж рекомендації знайомих (43,8%), прозорість і відкритість у комунікації (40,6%) або публічні звіти про використання коштів (40,1%). Українці більше довіряють прозорості процесів, ніж гучним іменам. Що мотивує українців донатити попри кризу довіри Попри всі бар’єри, мотивація допомагати залишається стійкою та має принципово особистий характер. Ось які головні мотиви донатити можна назвати: співчуття й бажання допомогти (67,5%); бажання відчути себе частиною спільноти (37,8%); власний досвід втрат або потреб (33%); вдячність за отриману допомогу (26,8%); віра чи релігійні переконання (18,9%); щоб інші бачили, що вони допомагають (17,1%). Важливо також розуміти, що за цими мотивами стоїть. Благодійність стала способом впоратися з тривогою й відчуттям безпорадності — внутрішньою відповіддю на зовнішню ситуацію, яку не можна контролювати. Це пояснює, чому люди продовжують донатити навіть у фінансово складний час: не тому що можуть собі це дозволити, а тому що потребують відчуття, що роблять щось корисне. Найчастіші емоції під час допомоги — відчуття обов’язку (44%), полегшення (36%) і віра у взаємність (24%): «сьогодні я — завтра мені». Ця взаємність особливо важлива в суспільстві, яке живе в постійній небезпеці. Ось що кажуть самі донатори: «Ми маємо всі донатити — це має бути, як почистити зуби»; «Я відчувала гордість за себе, за свою родину — що я патріотка держави, показувала це донечці». Показово, що патріотичні та релігійні мотиви, які домінували у 2022 році, поступово відходять на другий план. Їх замінює більш особиста, усвідомлена та емоційно стримана мотивація. Що все це означає для благодійного сектору У 2025 році благодійність в Україні перейшла від масових імпульсивних реакцій до регулярних особистих практик, від великих одноразових сум — до стабільних невеликих внесків, від автоматичної довіри до відомих фондів — до вимогливості щодо конкретних людей і прозорих процесів. Це хороша новина для тих організацій, які готові відповідати новим очікуванням, але погана — для тих, хто розраховував на інерцію 2022 року. Благодійний сектор стикається не з байдужістю, а з підвищеними вимогами. Українці стали набагато прискіпливішими до того, кому і як вони допомагають. І в цьому сенсі майбутнє благодійності залежить не так від здатності викликати емоцію, як від здатності її обґрунтувати через прозорість, репутацію і демонстрацію реального результату. Запис Чому падає довіра до благодійних фондів і що мотивує людей донатити спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Бізнес і довіра: як українці оцінюють багатство та соціальну роль компаній
В українському суспільстві ставлення до бізнесу та багатства перестало бути лише питанням грошей. Результати дослідження Zagoriy Foundation показують цікаві дані: 79% українців визнають право заможної людини витрачати гроші на власний розсуд, всього 11% позитивно ставляться до благодійних ініціатив бізнесу, 53% вважають, що великі гроші зароблені нечесним шляхом. Як видно, суспільство не проти успіху, але глибоко сумнівається в […] Запис Бізнес і довіра: як українці оцінюють багатство та соціальну роль компаній спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
В українському суспільстві ставлення до бізнесу та багатства перестало бути лише питанням грошей. Результати дослідження Zagoriy Foundation показують цікаві дані: 79% українців визнають право заможної людини витрачати гроші на власний розсуд, всього 11% позитивно ставляться до благодійних ініціатив бізнесу, 53% вважають, що великі гроші зароблені нечесним шляхом. Як видно, суспільство не проти успіху, але глибоко сумнівається в тому, як його досягають. Під час війни компанії та заможних людей почали оцінювати як за фінансовими результатами, так і за тим, наскільки вони помітні в суспільному житті, чи підтримують країну та як поводяться у складний період. Те, як суспільство сприймає успіх, багато говорить не тільки про економіку, а й про уявлення про справедливість, чесність і відповідальність. Що означає «жити добре» і «бути багатим» для українців Уявлення про достаток в Україні значно ширше за класичну асоціацію з великими доходами чи предметами розкоші. Дослідження показує, що українці розрізняють кілька рівнів матеріального добробуту — від базового комфорту до справжньої заможності — і кожен із них має власний зміст: «Жити добре» для більшості означає не високий статус, а передусім стабільність. Найчастіше люди пов’язують це з роботою, яка приносить задоволення (61%), стабільним доходом (59%) та життям без боргів (55%). Це радше про відчуття безпеки та передбачуваності, ніж про демонстративне споживання. За оцінками респондентів, цей рівень відповідає доходу 20–40 тисяч гривень на людину на місяць. «Жити в достатку» вже виходить за межі базового комфорту — тут йдеться про фінансову незалежність і можливість планувати життя на довший горизонт. До цього рівня люди відносять високооплачувану роботу або власний бізнес (57%), можливість подорожувати та розвиватися (55%), фінансову подушку щонайменше на рік (54%), освіту для себе чи дітей (52%). Медіанна оцінка — 120–200 тисяч гривень на місяць. «Жити заможно» асоціюється з відсутністю фінансових обмежень — рівень, коли гроші перестають бути питанням щоденного планування. Сюди відносять можливість багато подорожувати у високому стандарті (68%), витрачати на розкіш (64%), фінансову незалежність від роботи (58%), а також спроможність на значущу благодійність (55%). Поріг — понад 400 тисяч гривень на місяць. Такий розподіл показує, що між комфортом і багатством існує не тільки фінансова, а й психологічна межа. Комфорт — це стабільність і відсутність тривоги, достаток — можливість вибору та розвитку, а багатство — ресурс, який дає вплив, свободу та значно ширший спектр можливостей. Як українці сприймають багатство: між успіхом і недовірою Ставлення українців до багатства складно назвати однозначним. Воно поєднує повагу до можливостей, які дають гроші, із помітною недовірою до способів їхнього отримання. Найчастіше слово «багатство» асоціюється з можливостями (44%), комфортом (41%), свободою та владою (по 33%). Це показує, що багатство сприймається як ресурс, який розширює вибір і дозволяє жити менш залежно від обставин. Але поруч із позитивними асоціаціями з’являються корупція (36%), нечесність (20%) і несправедливість (17%). Таке поєднання демонструє характерну для українського суспільства подвійність: багатство визнають бажаним, але не завжди сприймають як результат чесних правил гри. Це багато в чому пов’язано з історичним досвідом. Для частини суспільства великі статки асоціюються не тільки з працею чи підприємливістю, а й із доступом до влади або особливих можливостей. При цьому дослідження не показує тотального негативу: українці не відкидають ідеї фінансового успіху, а радше демонструють високий рівень критичності до його походження. Суспільство готове приймати багатство, якщо воно має зрозумілий і прозорий вигляд і пов’язане з працею чи користю для інших. Чому українці довіряють бізнесу лише частково Очікування українців від бізнесу сьогодні значно ширші, ніж просто створення товарів чи послуг. Компанії сприймаються як повноцінні учасники суспільного життя, від яких чекають конкретного внеску — і економічного, і соціального. У цьому сенсі вже недостатньо просто показувати прибутковість, щоб отримати довіру. Найбільш очевидні очікування залишаються базовими: створення робочих місць, стабільна виплата зарплат і чесна сплата податків. У контексті війни до цього додається підтримка армії, ветеранів і постраждалих від бойових дій. Для багатьох це частина «нормальної» поведінки великої компанії. Дослідження показує помітний розрив між очікуваннями та реальністю. Найяскравіший приклад — чесна сплата податків: 53% вважають це обов’язком бізнесу, але лише 23% вважають, що він цей обов’язок виконує. Схожа картина з підтримкою оборони та ветеранів: 50% очікують, але бачать її в реальності лише 37%. Найкраще бізнес справляється зі створенням робочих місць — це помічають 52%, хоча очікують 59%. Тобто навіть у тому, що видно щодня, залишається відчутний дефіцит. Цей розрив підсилюється загальним скепсисом щодо мотивів компаній. Більшість українців, почувши про добрі справи бізнесу, реагують або нейтрально (31%), або сприймають це як піар (33%). Лише 11% вірять і підтримують такі повідомлення. Поряд із цим 44% вважають бізнес частиною спільної справи, яка допомагає країні, тобто скепсис не тотальний, але поки що великий. Реальні ініціативи не конвертуються автоматично в довіру до бізнесу: аудиторія зустрічає їх із підозрою або байдужістю. У результаті формується модель так званої «умовної довіри». Українці не відкидають бізнес як інститут, але готові довіряти лише там, де бачать прозорість, послідовність і відчутну користь для суспільства. Якою має бути благодійність бізнесу, щоб викликати довіру Соціальна активність бізнесу в Україні загалом сприймається позитивно, але сама по собі вона не гарантує довіри. Для українців важливий не тільки факт допомоги, а й те, як вона реалізується. Одна з ключових вимог — відсутність демонстративності. Анонімна благодійність отримала середній бал 3,8 з 5 за шкалою прийнятності. Публічне висвітлення з акцентом на особисту роль оцінюється значно нижче — 2,7 бала, а демонстративне споживання — лише 2,5. Суспільство чітко розрізняє допомогу як цінність і допомогу як самопросування. Гучні заяви в масовій свідомості часто асоціюються з PR. Поряд із цим українці очікують конкретики та підтверджень. Головний чинник довіри до благодійності бізнесу — факти, цифри і звіти: їх називають 47% респондентів. На другому місці — реальні історії людей (41%), на третьому — прозорість із підтвердженням незалежними джерелами (37%). Відсутність політичних мотивів важлива для 32%, співпраця з волонтерами або фондами — для 25%. Тобто суспільство хоче не просто бачити звіти, а й переконатися, що за благодійністю немає прихованих інтересів. Важливо, що благодійність не сприймається як «індульгенція» для бізнесу. Якщо компанія допомагає армії чи громаді, але відома своїми «сірими» схемами, 46% українців прямо кажуть, що допомога не виправдовує нечесності. Лише 18% вважають, що головне — сам факт допомоги незалежно від того, як зароблені гроші. Соціальна активність не компенсує репутаційних проблем і може навіть погіршити сприйняття компанії, якщо виглядає як спроба відвернути увагу від непрозорих практик. Що формує довіру до бізнесу в українському суспільстві Попри критичність і скепсис, українці не заперечують право на багатство. 79% погоджуються: якщо заможна людина чесно сплачує податки, вона має право витрачати гроші на власний розсуд. Суспільство не намагається контролювати спосіб життя багатих — але очікує дотримання базових правил гри. Водночас віра в те, що великий капітал можна сформувати чесно, залишається обмеженою: середній бал оцінки чесності збагачення — лише 2,3 з 5, а 53% дають негативну оцінку. Це один із ключових факторів, який стримує готовність цілком довіряти бізнесу. Один із найцікавіших результатів дослідження — те, що ідея справедливості не зникає із суспільного запиту. Лише 19% українців є відвертими фаталістами, які вважають, що справедливості немає і не буде. Натомість 46% переконані, що до неї треба прагнути, а 35% — що вона існує і за неї варто боротися. Саме ці люди формують найвищі очікування до бізнесу. Соціальна відповідальність компаній стає частиною нової етики. Бізнес оцінюють як за продуктами чи послугами, так і за поведінкою в кризових ситуаціях. Лише 8% вважають внесок бізнесу в життя громади достатнім, тоді як 51% визнають його частковим із чітким запитом «міг би більше». Від бізнесу очікують не епізодичної участі, а системної присутності. Питання полягає не стільки в тому, чи довіряють українці бізнесу, скільки в тому, за яких умов ця довіра можлива. Відповідь, яку фіксує дослідження, досить конкретна: довіра з’являється там, де економічна ефективність поєднується з прозорістю, а соціальна активність — із реальними результатами. Запис Бізнес і довіра: як українці оцінюють багатство та соціальну роль компаній спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Презентація досліджень Zagoriy Foundation у KSE
26 травня о 17.00 Kyiv School of Economics та Zagoriy Foundation проведуть відкриту зустріч про те, як за допомогою аналітики ухвалювати рішення, формувати стратегії та будувати міжсекторну співпрацю. Що буде у фокусі? — як громадські організації змінюють підходи до роботи, зважаючи на дослідження;— що українці очікують від бізнесу, благодійності та меценатства;— яких навичок потребують молоді […] Запис Презентація досліджень Zagoriy Foundation у KSE спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
26 травня о 17.00 Kyiv School of Economics та Zagoriy Foundation проведуть відкриту зустріч про те, як за допомогою аналітики ухвалювати рішення, формувати стратегії та будувати міжсекторну співпрацю. Що буде у фокусі? — як громадські організації змінюють підходи до роботи, зважаючи на дослідження; — що українці очікують від бізнесу, благодійності та меценатства; — яких навичок потребують молоді управлінці громадського сектору; — як бізнес і культурний сектор шукають спільні формати взаємодії. Окремий блок присвятять практиці партнерств у KSE Foundation та навичкам, які сьогодні потрібні управлінцям громадського сектору. Спікерки: — Оксана Лихожон, директорка зі стратегії Zagoriy Foundation; — Олена Вітринська, кураторка напряму досліджень Zagoriy Foundation; — Світлана Денисенко, директорка KSE Foundation. Локація: KSE Dragon Capital Building, вул. Миколи Шпака, 3 Реєстрація за посиланням. Запис Презентація досліджень Zagoriy Foundation у KSE спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Як дослідження допомагають будувати партнерства: презентація досліджень Zagoriy Foundation в УКУ
Команда Zagoriy Foundation провела зустріч для студентів і випускників Інституту лідерства та управління Українського католицького університету, присвячену ролі досліджень у побудові партнерств між громадським сектором і бізнесом. Під час зустрічі Оксана Лихожон, директорка зі стратегій Zagoriy Foundation, та Олена Вітринська, кураторка досліджень Zagoriy Foundation, представили підхід фонду до роботи з дослідженнями як основою для стратегічних […] Запис Як дослідження допомагають будувати партнерства: презентація досліджень Zagoriy Foundation в УКУ спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Команда Zagoriy Foundation провела зустріч для студентів і випускників Інституту лідерства та управління Українського католицького університету, присвячену ролі досліджень у побудові партнерств між громадським сектором і бізнесом. Під час зустрічі Оксана Лихожон, директорка зі стратегій Zagoriy Foundation, та Олена Вітринська, кураторка досліджень Zagoriy Foundation, представили підхід фонду до роботи з дослідженнями як основою для стратегічних рішень, комунікації та створення нових продуктів. «Ми не робимо дослідження “заради досліджень”. Дані потрібні, щоб бачити реальні зміни в суспільстві, перевіряти власні припущення й ухвалювати рішення, які відповідають реальності, а не нашому уявленню про неї», — розповідає Оксана Лихожон. У межах презентації команда Zagoriy Foundation представила результати дослідження благодійності, дослідження справедливості, довіри й багатства, а також «Гід із міжсекторних партнерств» і «Гід із КСВ». Окрему увагу приділили тому, як бізнес сьогодні ухвалює рішення щодо співпраці з громадським сектором і чому модель «дайте грошей» поступово втрачає ефективність. «Роль громадського сектору — об’єднувати зусилля суспільства, бізнесу та держави. Саме тому інсайти про те, як українці сприймають успіх і багатство, є для нас дорожньою картою: вони допомагають будувати глибоку довіру та сильні партнерства для системного розвитку країни. Велика вдячність Zagoriy Foundation за глибоке дослідження та поштовх до важливої дискусії про нову етику багатства. Надихає, що студенти УНО мають доступ до такої аналітики й уже зараз готові втілювати ці знання у життя», — говорить Марія Альмес, керівниця магістерської програми «Управління неприбутковими організаціями» УКУ. Основні тези виступу — Бізнес дедалі більше переходить від разової благодійності до довгострокових партнерств та соціального інвестування. — Для партнерства вже недостатньо лише «важливої теми» — потрібні зрозумілі завдання, вимірюваний вплив і спільна цінність. — Дослідження допомагають громадському сектору краще розуміти аудиторії, будувати довіру й не працювати лише на інтуїції. — Благодійність залишається масовою практикою, але довіра до інституцій потребує постійної роботи й зрозумілої комунікації. — Громадському сектору важливо вчитися «мови партнерств»: розуміти логіку бізнесу, працювати з метриками, ціннісними пропозиціями та довгостроковою взаємодією. Zagoriy Foundation розвиває дослідницький напрям як частину своєї моделі think-do-tank — поєднуючи аналітику, тестування рішень і практичну роботу з партнерствами. Обмін такими знаннями з представниками громадського сектору допомагає організаціям краще орієнтуватися в суспільних змінах, налагоджувати ефективні комунікації та створювати співпраці, засновані на спільних завданнях і довірі. Запис Як дослідження допомагають будувати партнерства: презентація досліджень Zagoriy Foundation в УКУ спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Як бізнесу вибрати надійний благодійний фонд
Сучасний бізнес більше не сприймає благодійність як разову допомогу, яку надають, коли є можливість чи бажання. Українські компанії стали частіше підтримувати соціальні ініціативи, допомагати громадам і співпрацювати з благодійними фондами. Це можна пояснити не тільки тим, що з’явилося бажання ділитися, а й побудовою репутації та довіри клієнтів, відповідальним використанням коштів. Разом із цим постає питання […] Запис Як бізнесу вибрати надійний благодійний фонд спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Сучасний бізнес більше не сприймає благодійність як разову допомогу, яку надають, коли є можливість чи бажання. Українські компанії стали частіше підтримувати соціальні ініціативи, допомагати громадам і співпрацювати з благодійними фондами. Це можна пояснити не тільки тим, що з’явилося бажання ділитися, а й побудовою репутації та довіри клієнтів, відповідальним використанням коштів. Разом із цим постає питання — кому довіряти? В Україні діє понад 30 тисяч благодійних і громадських організацій. В одних уже є роки досвіду, відкрита звітність і вимірювані результати. Інші тільки починають свій шлях у благодійності. Якщо бізнес помилиться у виборі фонду, це може коштувати йому не тільки втраченого бюджету, а й репутації та довіри з боку клієнтів. Підходити до вибору фонду слід із аналізом, критеріями та здоровим скептицизмом. У цьому матеріалі ми розповімо, на що звертати увагу, які питання ставити та як відрізнити організацію, якій можна довіряти, від тієї, що лише має переконливий вигляд. Визначте, яку саме благодійну ініціативу хоче підтримати ваш бізнес Перш ніж шукати благодійний фонд, бізнесу важливо зрозуміти, яку саме допомогу він хоче надавати та чому. Це допоможе уникнути випадкових рішень і знайти партнера, з яким співпраця буде логічною, послідовною та корисною. Найкраще працює благодійність, пов’язана з цінностями компанії, сферою її діяльності або інтересами команди. Наприклад, освітні проєкти можуть бути близькими для компаній у сфері навчання чи розвитку дітей, екологічні ініціативи — для бізнесів, які підтримують принципи сталого розвитку, а допомога військовим або лікарням — для компаній, що відчувають особистий зв’язок із цією темою. На цьому етапі варто відповісти на кілька практичних запитань: яку сферу бізнес хоче підтримувати — освіту, медицину, гуманітарну допомогу, тварин, культуру чи інші напрями; це буде одноразова підтримка чи довгострокове партнерство; який формат допомоги підходить компанії — фінансові внески, передача товарів чи послуг, волонтерство співробітників; чи важливо, щоб команда була залучена, і як це вплине на формат співпраці. Коли бізнес чітко розуміє власну мотивацію та цілі, вибір фонду стає простішим. Після цього етапу можна переходити до оцінки благодійних організацій. Перевірте відкритість і прозорість роботи фонду Прозорість — одна з головних ознак надійного благодійного фонду. Якщо організація відкрито показує, як працює, куди спрямовує кошти та яких результатів досягає, бізнесу простіше оцінити, чи варто їй довіряти, і зрозуміти, як саме використовуватиметься допомога. Перш за все, слід звернути увагу на сайт або офіційні сторінки фонду. Надійні організації зазвичай публікують базову інформацію про свою діяльність, команду, напрями допомоги та поточні проєкти. Благодійний фонд обов’язково повинен звітувати, тобто відкрито показувати, як використовуються кошти, які проєкти реалізовані та яких результатів вдалося досягти. Це можуть бути: фінансові звіти та звіти за окремими проєктами або зборами; опис результатів допомоги; фото, кейси або історії реалізованих ініціатив; регулярні публікації про виконану роботу; профіль організації на таких платформах, як «Благодійна Україна», або в інших реєстрах. Якщо фонд не публікує звітів або уникає конкретики щодо витрат, це привід насторожитися, навіть якщо загальний вигляд організації викликає довіру. Оцініть репутацію та досвід благодійної організації Репутація благодійного фонду формується не за один день. Вона складається з реальних проєктів, відгуків партнерів, публічної активності та того, наскільки відкрито організація комунікує про свою діяльність. Перед вибором партнера важливо провести просту перевірку, а почати слід з історії організації. Корисно дізнатися, як давно працює фонд, які напрями підтримує, які конкретні проєкти вже реалізував і чи має досвід співпраці з бізнесом. Слід перевірити й те, як фонд представлений у публічному просторі. Зверніть увагу на: згадки в медіа та профільних виданнях; публікації про реалізовані ініціативи; коментарі та відгуки партнерів; активність у соціальних мережах; коментарі під публікаціями або відгуки благодійників у соцмережах. Ознаки організації з реальною історією та сформованою репутацією — це регулярна участь у публічних проєктах, співпраця з відомими партнерами та відкрита комунікація про результати роботи. І навпаки, суперечливі сигнали — це відсутність історії діяльності, негативні відгуки, непрозора комунікація або різкі зміни в роботі організації, як-от зміна напрямків діяльності без пояснень чи раптова зміна керівництва. Перевірте юридичний статус і документи фонду Перед початком співпраці бізнесу слід переконатися, що благодійний фонд працює офіційно та має всі необхідні документи. Це допоможе знизити юридичні ризики та уникнути співпраці з організаціями, які не можуть підтвердити законність діяльності. Насамперед варто перевірити, чи зареєстрований фонд як юридична особа. Таку інформацію можна знайти у відкритих державних реєстрах за кодом ЄДРПОУ. Важливо переконатися, що організація має статус благодійного фонду або неприбуткової організації. Також бажано ознайомитися з базовими документами фонду. Надійна організація готова надати їх на запит або одразу розміщує частину інформації у відкритому доступі. Серед ключових документів: статут організації; витяг із Єдиного державного реєстру; підтвердження неприбуткового статусу; банківські реквізити та офіційні рахунки; угоди або типові умови співпраці з партнерами. Напрями допомоги, зазначені в статуті, мають збігатися з проєктами, які організація реалізує на практиці. Якщо фонд збирає кошти на гуманітарну допомогу, а в статуті зазначені інші цілі — це привід для запитань. Домовтеся про формат співпраці заздалегідь Навіть якщо фонд має хорошу репутацію, прозору звітність і зрозумілу діяльність, усе ж важливо на старті обговорити правила співпраці. Чіткі домовленості допомагають уникнути непорозумінь і роблять партнерство ефективним і передбачуваним для обох сторін. Бізнесу слід заздалегідь визначити, у якому форматі відбуватиметься підтримка — разовий внесок, регулярні пожертви, спільна кампанія або волонтерство співробітників. Коли формат зрозумілий із самого початку, легше оцінити ресурси, очікування та результат. Ось які практичні питання співпраці варто обговорити: як саме фонд використовуватиме допомогу; як часто надаватиметься звітність; хто відповідатиме за комунікацію між сторонами; чи буде згадка про партнерство в публічних матеріалах; які показники або звіти підтвердять результат співпраці. Чіткі домовленості створюють прозорі правила взаємодії та допомагають уникнути ситуацій, коли очікування бізнесу та фонду не збігаються. Для довгострокового партнерства це важливо, адже благодійність працює найкраще тоді, коли між сторонами є довіра, відкритість і спільне бачення результату. Якщо бізнес свідомо підходить до вибору фонду, він отримує не просто партнера, а інструмент для реальних змін. Запис Як бізнесу вибрати надійний благодійний фонд спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
За даними дослідження Київського міжнародного інституту соціології, в Україні нині діють 33 тисячі благодійних організацій. Це на 57% більше, ніж до початку повномасштабного вторгнення. Разом із кількістю організацій зростають і обсяги залучених коштів. Офіційні дані свідчать про те, що тільки три найбільші фонди країни — United24, «Повернись живим» і Фонд Сергія Притули — зібрали у […] Запис Як перевірити благодійний фонд спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
За даними дослідження Київського міжнародного інституту соціології, в Україні нині діють 33 тисячі благодійних організацій. Це на 57% більше, ніж до початку повномасштабного вторгнення. Разом із кількістю організацій зростають і обсяги залучених коштів. Офіційні дані свідчать про те, що тільки три найбільші фонди країни — United24, «Повернись живим» і Фонд Сергія Притули — зібрали у 2025 році рекордні 105,87 млрд грн пожертвувань — більше, ніж за три попередні роки разом. Утім, значна частина організацій не подавала фінансової звітності за останні роки, що може вказувати на їхню неактивність або непрозорість. Щоб бути впевненим у тому, що донат принесе користь і буде спрямований туди, куди треба, важливо перевірити благодійний фонд, перш ніж допомагати фінансово. У цій статті ми зібрали прості поради, як переконатися, що фонд заслуговує на довіру. Перевірте, чи благодійний фонд зареєстрований офіційно Перший крок перед будь-якою пожертвою — переконатися, що благодійний фонд існує офіційно та працює легально. Організація може активно вести соцмережі, мати красивий сайт і регулярно збирати кошти, однак це не гарантує її надійності. Реєстрація в державних базах підтверджує, що фонд є юридичною особою, має визначений статус і працює в межах законодавства. Перевірити фонд найпростіше за назвою або кодом ЄДРПОУ у відкритих реєстрах чи на агрегаторах на кшталт Opendatabot або YOUCONTROL. Так можна швидко дізнатися дату створення, юридичну адресу, керівника, статус діяльності та напрям роботи. Якщо фонд відсутній у реєстрах або зазначена інформація не збігається з тією, що вказана на сайті чи в соцмережах, це може свідчити про шахрайство або реєстрацію під чужою назвою. Статус організації також відіграє важливу роль. Благодійний фонд має бути активним, а не перебувати в процесі ліквідації чи припинення діяльності. Слід перевірити, чи має організація статус неприбуткової — це означає, що зібрані кошти повинні використовуватися для благодійних цілей, а не для отримання прибутку. Для повноцінної перевірки варто скористатися кількома відкритими джерелами: Єдиний державний реєстр юридичних осіб — для перевірки факту реєстрації та юридичних даних; реєстр неприбуткових організацій — щоб переконатися у відповідному статусі фонду; судовий реєстр — для пошуку судових позовів або кримінальних проваджень; реєстр боржників — для додаткової перевірки фінансової дисципліни організації. Надійний фонд не приховує своїх реквізитів і юридичної інформації: ці дані повинні бути розміщені у відкритому доступі на сайті організації. Якщо знайти їх не вдається, це привід вибрати інший фонд для допомоги. Оцініть відкритість фонду в публічному просторі Надійний благодійний фонд не просто збирає гроші. Він також регулярно розповідає про свою діяльність, ділиться результатами та підтримує комунікацію з аудиторією. Відкритість — одна з головних ознак прозорої роботи. Почати варто з перевірки офіційного сайту фонду. На ньому має бути базова інформація про місію організації, напрямки допомоги, контакти, звіти та історії реалізованих проєктів. Якщо сайт регулярно оновлюється, це добре. Соціальні мережі також багато говорять про фонд. Варто переглянути, як давно створені сторінки, чи є регулярні публікації, фотографії з передачі допомоги та результати зборів. Якщо контент у профілі — це тільки емоційні заклики переказати гроші, а конкретних підтверджень діяльності немає, це може вказувати на те, що фонд не звітує про реальне використання коштів. Додатково слід звернути увагу на наявність згадок про організацію в незалежних медіа або профільних публікаціях, а також відгуків від партнерів або бенефіціарів. Важливою є і можливість швидко зв’язатися з представниками організації. Ознайомтеся зі статутом і відкритими документами фонду Статут — це основний документ будь-якої благодійної організації, який визначає її мету, напрям діяльності, структуру управління та порядок використання коштів. Ознайомлення з ним дає змогу зрозуміти, чим фонд займається офіційно, і перевірити, чи це так у реальності. Надійний фонд розміщує статут у відкритому доступі, наприклад публікує на сайті або надає за першим запитом. Якщо організація відмовляє в доступі до цього документа або він відсутній на сайті, це має насторожити. Окрім статуту, варто звернути увагу на інші відкриті документи: свідоцтво про реєстрацію — підтверджує офіційний статус організації; рішення про надання статусу неприбуткової організації — свідчить про відповідний податковий статус; протоколи засідань керівних органів — дозволяють зрозуміти, як ухвалюються рішення всередині фонду; договори з партнерами або підрядниками — за наявності у відкритому доступі свідчать про прозорість закупівель. Читаючи статут, слід звернути увагу на кілька ключових моментів: чи відповідають задекларовані цілі фонду тому, на що він збирає кошти, хто має право розпоряджатися фінансами та яким чином здійснюється контроль за діяльністю організації. Розбіжності між статутом і реальною діяльністю — сигнал, що щось іде не так. Перевірте фінансову звітність і прозорість використання коштів Фінансова прозорість — один із найважливіших критеріїв, за яким можна оцінити надійність благодійного фонду. Якщо організація збирає кошти, вона має пояснювати, як саме їх використовує. Відкриті звіти дозволяють донорам зрозуміти, куди спрямовуються пожертви та чи відповідають витрати заявленим цілям. Надійні фонди регулярно публікують фінансову інформацію на сайті або в соцмережах. Звіт із конкретними сумами, фото та актами передачі викликає більше довіри, ніж загальні слова про допомогу. Перевірити офіційну звітність можна через відкриті сервіси, серед яких Opendatabot, Youcontrol або сайт Державної податкової служби. Перевірити слід також структуру витрат. Потрібно розуміти, яка частина коштів іде на благодійну діяльність, а яка — на адміністративні потреби. Витрати на логістику, зарплати чи технічне забезпечення необхідні, але, за рекомендаціями міжнародних експертів, не повинні перевищувати 20–30% бюджету організації. Під час перевірки звітності слід звернути увагу на такі моменти: чи публікує фонд фінансові звіти регулярно; чи є конкретні суми надходжень і витрат; чи пояснюється, на що саме були використані кошти; чи додаються підтвердження — чеки, акти, фото передачі допомоги; чи можна простежити зв’язок між збором коштів і реальним результатом. Якщо звітність доступна у відкритому доступі, структурована та зрозуміла, це свідчить про відповідальний підхід фонду. Якщо ж інформація прихована, застаріла або подається дуже загально, це свідчить, що фонд не готовий до повної прозорості. Дослідіть засновників, керівництво та репутацію команди За будь-яким благодійним фондом стоять конкретні люди — засновники, керівники, координатори та волонтери. Вони ухвалюють рішення, відповідають за використання коштів і формують репутацію організації. Перед тим як підтримати фонд, не завадить дізнатися більше про тих, хто ним керує. Інформацію про засновників і керівництво можна знайти на офіційному сайті фонду, у державних реєстрах або на сторінках у соцмережах. Якщо організація відкрито показує команду та розповідає про її досвід, отже, вона готова до прозорої комунікації. Варто також перевірити, чи має фонд партнерів — бізнеси, міжнародні організації, медіа або інші благодійні ініціативи. Співпраця з відомими структурами, як правило, свідчить про певний рівень довіри та репутації. Важливе значенні має професійний бекграунд керівників. Досвід у соціальних проєктах, медицині, освіті, волонтерстві чи управлінні може говорити про серйозніший підхід до роботи. Водночас варто насторожитися, якщо про засновників немає жодної інформації або їхні імена важко знайти у відкритих джерелах. Під час перевірки слід звернути увагу на такі аспекти: чи відомі імена засновників і керівників фонду; чи є інформація про їхній досвід і професійну діяльність; чи згадуються вони в медіа, партнерських проєктах або публічних ініціативах; чи не пов’язані вони зі скандалами, судовими справами або схемами шахраїв. Добре, якщо представники фонду відповідають на запитання, готові пояснювати процеси та не уникають публічності. Перевірка благодійного фонду — це всього кілька цілеспрямованих кроків. Переконатися в офіційній реєстрації, оцінити відкритість у публічному просторі, ознайомитися з документами, перевірити фінансову звітність і дізнатися більше про команду — кожен може зробити це за допомогою відкритих джерел. Свідомий підхід до вибору фонду — це повага до власних коштів і до тих, хто справді потребує допомоги. Запис Як перевірити благодійний фонд спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Від разової благодійності до партнерств: як змінюється взаємодія бізнесу й культури
Оксана Лихожон, директорка зі стратегій Zagoriy Foundation, прочитала лекцію в Kyiv School of Economics у межах програми «Лідерство та побудова партнерств для культурних інституцій». Програма спрямована на посилення управлінських команд — зокрема спроможності будувати справжні партнерські стосунки з донорами та представниками бізнесу. «Культура — це джерело відрефлексованого досвіду спільноти, що вже містить інсайти, за яким […] Запис Від разової благодійності до партнерств: як змінюється взаємодія бізнесу й культури спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Оксана Лихожон, директорка зі стратегій Zagoriy Foundation, прочитала лекцію в Kyiv School of Economics у межах програми «Лідерство та побудова партнерств для культурних інституцій». Програма спрямована на посилення управлінських команд — зокрема спроможності будувати справжні партнерські стосунки з донорами та представниками бізнесу. «Культура — це джерело відрефлексованого досвіду спільноти, що вже містить інсайти, за яким бізнеси йдуть до агенцій. І якщо культурні інституції навчаться з цим працювати, то культура зможе стати потужним інструментом для маркетингу і сама здобуде надійного партнера», — говорить Оксана Лихожон. Під час лекції директорка зі стратегій також представила результати досліджень Zagoriy Foundation: дослідження благодійності, дослідження справедливості, довіри й багатства і «Гід із КСВ». За їхніми даними, культура поки що не є пріоритетним напрямом підтримки бізнесу, нині він зосереджується на обороні, медицині та відновленні країни. Водночас бізнес дедалі більше орієнтується на партнерства і вимірювані результати. Основні тези виступу І бізнес, і суспільство наразі не вважають культуру пріоритетом. Проте, якщо почати говорити однією мовою, — це можна змінити. Від 2022 року дотепер бізнеси прийшли від епізодичної благодійності до стійких партнерств та соціального інвестування. І доволі прискіпливо ставляться до того, з ким заходити в партнерство. «Дайте грошей» завжди програє «ми допоможемо вам реалізувати вашу соціальну (і не тільки) місію». Потрібні стратегія, фокус і доказ впливу. Корпоративна соціальна відповідальність бізнесу вже впливає на рішення споживачів. Бізнес більше не донатить — він партнериться. Zagoriy Foundation системно працює з дослідженнями як із основою для системних рішень. Передаючи ці знання культурним інституціям, ми підтримуємо розвиток сектору та сприяємо появі більш стійких партнерських моделей взаємодії між культурою, бізнесом та суспільством. Програма «Лідерство та побудова партнерств для культурних інституцій» реалізується за ініціативи Офісу підтримки відновлення при Міністерстві культури України, у партнерстві з ЮНЕСКО, ПУМБ, МХП та KSE Graduate Business School. Запис Від разової благодійності до партнерств: як змінюється взаємодія бізнесу й культури спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Книги, видані за підтримки Zagoriy Foundation: інвестиції у культурну пам’ять
Більше 15 років родина Загоріїв та Zagoriy Foundation підтримують видання книг про мистецтво, митців, меценатство та благодійність. У межах стратегії популяризації українського мистецтва на міжнародній сцені протягом 2015-2018 років фундація разом із видавництвом Родовід підтримала та профінансувала видання багатьох артбуків, монографій, каталогів виставкових мистецьких проєктів та книг, серед яких «Динамоколір» Олекси Грищенка та Віти Сусак, […] Запис Книги, видані за підтримки Zagoriy Foundation: інвестиції у культурну пам’ять спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Більше 15 років родина Загоріїв та Zagoriy Foundation підтримують видання книг про мистецтво, митців, меценатство та благодійність. У межах стратегії популяризації українського мистецтва на міжнародній сцені протягом 2015-2018 років фундація разом із видавництвом Родовід підтримала та профінансувала видання багатьох артбуків, монографій, каталогів виставкових мистецьких проєктів та книг, серед яких «Динамоколір» Олекси Грищенка та Віти Сусак, «Лінію» Андрія Малишка, Carte blanche Анатоля Петрицького, «Наш герб» Андрія Герчило та інших. А у період з 2019 по 2022 роки у фундації, зокрема: долучилися до організації виставки «Ангели» з подальшим друком однойменного артбуку; вперше переклали та видали українською мовою світовий бестселер Дена Паллотти «Неблагодійні» (Uncharitable); профінансували видання книги для дітей про благодійність «У пошуках сонячних днів» (автор Данило Галико). Після повномасштабного вторгнення стратегія роботи Zagoriy Foundation змінилася. Зараз це лабораторія соціальних проєктів, два з яких — працюють з напрямком культури й традиції, як ґрунтом для збереження ідентичності та пошуку спільності перед обличчям повномасштабної російсько-української війни. Власним коштом фундація видає путівники українськими звичаями у власному проєкті «Витоки» та Гіди зі стратегічної соціальної відповідальності у межах ініціативи Щедрий вівторок. А також підтримує видавництва книжок про традиції та ремесла. Чому ми це робимо: традиції культурного меценатства Українська культура не раз трималася саме на книзі. Від доби Івана Мазепи до кінця XIX століття українські меценати послідовно підтримували книговидання як основу освіти й ідентичності: у XVII–XVIII століттях гетьмани та церковні діячі фінансували друкарні (зокрема Києво-Печерської лаври) і поширення богословських та освітніх текстів, а вже в XIX столітті підприємці й інтелектуали — такі як Василь Симиренко чи Євген Чикаленко — вкладали кошти у видання української літератури, преси й наукових праць. Для них книга була інструментом формування нації, мови й свідомого суспільства. Родина Загоріїв продовжує традиції українського культурного меценатства та підтримки книговидання в Україні. У 2023 році за підтримки Zagoriy Foundation було видано книгу «Полтавські сорочки: плахти, пояси» (Наталка Була, Тарас Лозинський), а у 2025-му — «Пацьорки, цятки, коралики. Бісерні прикраси зі збірки Володимира Щибрі» (Володимир Щибря, Олена Федорчук, Леся Воронюк), видавництво ВИДИВО. Книги, видані за підтримки Zagoriy Foundation У партнерстві з іншими меценатами: «Чисте мистецтво. Pure Art», Лідія Лихач, Петро Гончар. Великий та малий каталоги виставкового проєкту. «Енеїда Базилевича», Павло Гудімов, Діана Клочко. Артбук про створення культових ілюстрацій до поеми Котляревського. Ukrainian Art. From Bronze Age to Contemporary Times. Ілюстрований огляд історії українського мистецтва. «Ангели», Павло Гудімов. Артбук, що виріс із виставкового проєкту Павла Гудімова про образ ангела в культурі. «Пацьорки, цятки, коралики. Бісерні прикраси зі збірки Володимира Щибрі» (2025), Володимир Щибря, Олена Федорчук, Леся Воронюк. Книга, що досліджує традиції українських бісерних прикрас, представляючи унікальну приватну колекцію. «Полтавські сорочки: плахти, пояси», Наталка Була, Тарас Лозинський. Видання, присвячене традиційному строю Полтавщини, Видані за повного фінансування: «Динамоколір», Олекса Грищенко, Віта Сусак. Книга про всесвітньо відомого художника українського модернізму, що винайшов свій стиль. «Лінія», Микола Малишко. Мистецький артбук про творчість сучасного митця та скульптора. Kazimir Malevich. Kyiv Period (1928–1930), Тетяна Філевська. Дослідження київського періоду Малевича. «Нова генерація та мистецький модернізм в Україні», Мирослава Мудрак. Монографія про український модернізм першої половини XX ст. «Українська академія мистецтва», Олена Кашуба-Вольвач. Монографія про заснування та роботу ключової мистецької інституції України. «Українські мистці Парижа 1900–1939», Віта Сусак. Про українських художників у європейському контексті. «Наш герб», Андрій Герчило, Богдан Завітій. Мистецький проєкт про українські символи від княжих часів до сьогодення. «Carte Blanche Анатолія Петрицького», Тетяна Павлова. Монографія про одного з найталановитіших художників українського авангарду. «Неблагодійні», Ден Паллотта. Вперше видана українською книга про новий підхід до благодійності. «У пошуках сонячних днів», Данило Галико. Книга про благодійність і взаємодопомогу для дітей. «Українські меценати: Нариси з історії української культури», Михайло Слабошпицький. Унікальна книга про українських меценатів від Мазепи до Чикаленка. Чому це важливо Книги про українських митців, архітектуру, вишивку, прикраси, традиції фіксують та зберігають нашу спадщину. Створюють тяглість, яка необхідна аби наступні покоління отримали цей спадок. Багато таких видань — зокрема артбуки, каталоги виставок і дослідницькі книги — не є комерційно прибутковими. Саме тому їхня поява часто залежить від культурного меценатства. Інвестуючи у книговидання, меценати інвестують у довгу пам’ять — у знання, які залишаються доступними для наступних поколінь. Запис Книги, видані за підтримки Zagoriy Foundation: інвестиції у культурну пам’ять спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
«Важливо не просто прийти і зробити добро, а дати громаді те, що її зміцнить», — керівниця Простору Спільного Добра
У грудні 2023-го Zagoriy Foundation запустили у Яремчі Простір Спільного Добра. Проєкт почався з віри — співзасновниця лабораторії Катерина Загорій ходила на богослужіння у храм Різдва Йоана Хрестителя, познайомилися з настоятелем і згодом отримала від церкви запит відремонтувати систему опалення й допомогти облаштувати місце для катехитичної школи. «Коли почали робити процес опалення, — розповідає Катерина […] Запис «Важливо не просто прийти і зробити добро, а дати громаді те, що її зміцнить», — керівниця Простору Спільного Добра спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
У грудні 2023-го Zagoriy Foundation запустили у Яремчі Простір Спільного Добра. Проєкт почався з віри — співзасновниця лабораторії Катерина Загорій ходила на богослужіння у храм Різдва Йоана Хрестителя, познайомилися з настоятелем і згодом отримала від церкви запит відремонтувати систему опалення й допомогти облаштувати місце для катехитичної школи. «Коли почали робити процес опалення, — розповідає Катерина Загорій, — виявили, що внизу під церквою є великий цокольний поверх, який абсолютно пустий. Коли ми почали оцінювати масштаб — зрозуміли, що внизу є купа місця. Ми знали про досвід УГКЦ в Санлісі, де українці створили в цокольному приміщенні церкви такий відкритий, публічний простір. Тому ми бачили, як можна цей простір використати, і все почало складатися один до одного». Керуючись вченням Андрея Шептицького про фундаментальний принцип суспільного життя, Катерина Загорій запропонувала створити у цокольному поверсі храму серце розвитку громади — місце, де діти й дорослі могли б гуртуватися довкола спільних інтересів та цінностей. Новий проєкт Zagoriy Foundation відкрився в рекордні строки — всього за кілька місяців технічне приміщення стало Простором Спільного Добра. За 24 місяці роботи Простір відвідали більш як 25 тисяч гостей. Проєкт проводить майстерки, зокрема, з чирлідингу, логіки й головоломок та соціальних мереж, має кулінарні та мистецькі майстерки, speaking club, власний читацький клуб, і головне — відкритий для всіх охочих: для місцевих жителів, для тих, хто приїхав у Карпати туристом чи вимушено оселився у Яремчі через російсько-українську війну. Як будувати простір не тільки зі стінами — розповідаємо в інтервʼю з керівницею проєкту Терезою Сорокіною та менеджеркою Простору Спільного Добра Софією Брус. — Фізичний простір приміщення окреслюють стіни, а що формує простір, у якому народжується спільнота? Тереза: У грудні 2025-го Простір Спільного Добра — проєкт Zagoriy Foundation — відзначив другу річницю з моменту запуску. Це фізичний простір у громаді Яремча, який розташований у підвальному приміщенні церкви Різдва Йоана Хрестителя. За два роки його програми, табори, майстерки та інші заходи відвідали понад 25 000 разів. Діти, підлітки, батьки, дідусі з бабусями — Простір збирає довкола себе громаду, створює для неї спільну історію та досвід, який її змінює. — Яку роль грає проєкт в екосистемі Zagoriy Foundation? Тереза: Завдання Простору Спільного Добра — стати серцем розвитку громади Яремча. Дати місце, де можна об’єднуватись за інтересами, розвиватися, мислити і створювати. Дати досвід синергії сучасного мистецтва і традицій. Дати простір, де абсолютно різні люди однієї громади можуть стати спільнотою. А спільнота — стати опорою для громади як у складних ситуаціях, так і в її розвитку. — Як формувалася концепція Простору та його цілі? Тереза: Концепція Простору Спільного Добра формувалася на перетині трьох ідей: розвитку громади, творчості та принципу спільного блага. Натхненням стала спадщина митрополита Андрея Шептицького, який наголошував, що суспільство розвивається тоді, коли люди об’єднуються і працюють заради спільного добра. Саме тому Простір задуманий як відкрите місце зустрічі людей різного віку та досвіду, де реалізовуються ідеї та створюються нові ініціативи разом, де через мистецтво, просвіту і співпрацю формується сильна спільнота. Нам було дуже важливо, щоб концепція Простору формувалася також як відповідь на потреби громади. Тому на етапі запуску команда Voice of Space провела для нас дослідження, аби ми зрозуміли, що формує відчуття приналежності, співтворчості та розвитку в місті. Софія: Ці сенси втілені навіть у навігації простору: підлогові лінії розходяться, як коріння символічного Дерева Добра, поєднуючи всі зали. Кожна з них отримала власну назву і легенду. Наприклад, «Зала Живої Ватри», «Читальня Просвіта» чи «Фестини» — назви, що відсилають до гуцульських традицій, історії та культурного життя Яремча, щоб сам простір розповідав історію громади. <img fetchpriority="high" decoding="async" width="1024" height="768" src="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/kylymova-vyshyvka-1-1024x768.jpg" alt="" class="wp-image-6600" srcset="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/kylymova-vyshyvka-1-1024x768.webp 1024w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/kylymova-vyshyvka-1-300x225.webp 300w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/kylymova-vyshyvka-1-768x576.webp 768w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/kylymova-vyshyvka-1-1536x1152.webp 1536w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/kylymova-vyshyvka-1-2048x1536.webp 2048w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/kylymova-vyshyvka-1-440x330.webp 440w" sizes="(max-width: 1024px) 100vw, 1024px" /> — З якими викликами ви стикнулися на початку роботи? Тереза: Специфіка цієї громади, як, мабуть, і багатьох, — закритість. Була певна недовіра та упередження. Особливо щодо того, що нічого не може бути безоплатно і «просто так». Люди не вірили, що ми не маємо іншої вигоди, а це повністю соціальний проєкт для громади. Другим викликом став дефіцит кваліфікованих кадрів у регіоні. Але ми з ним впорались і маємо, на нашу думку, найкращу команду кураторів. — Як вдалося вибудувати довіру та взаємодію з місцевою громадою і чи вдалося до кінця? Тереза: Сильною підтримкою стали й настоятелі храму, які закликали людей приходити, приводити дітей, брати участь у наших заходах. Згодом друг приводив друга, той знайомого, колегу, родича. Народне радіо спрацювало. Також нам дуже допомогла спільнота ВПО, які гарно комунікували між собою та швидко розповідали про нові можливості, які дає Простір. Вийшло, як кажуть, «свій до свого по своє». Ми це відчули, коли реєстрації на наші майстерки стали закриватися за лічені хвилини, а в черзі на відвідування гуртків стояли десятки дітей. — Ви розповідали у звітному відео, що у 2025 році мали понад 14 000 відвідувань, провели 115 заходів і майже 2500 занять. Що важливого ви даєте відвідувачам — дорослим і дітям? Софія: Безпечний простір, де їх приймають такими, якими вони є. Наприклад, ми не ділимо відвідувачів на місцевих та ВПО, для нас усі рівні, усі бажані. Тут немає засудження та оцінювального ставлення. І відвідувачі це відчувають. Простір став точкою стабільності. Тут завжди тепло, привітно, цікаво, щось нове, таке, що захоплює. Програми ми розробляємо і допрацьовуємо, враховуючи цілі та мету Простору, однак слухаємо та чуємо відгук громади. <img decoding="async" width="684" height="1024" src="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/dsc_4338-1-684x1024.jpg" alt="" class="wp-image-6609 size-full" srcset="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/dsc_4338-1-684x1024.webp 684w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/dsc_4338-1-200x300.webp 200w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/dsc_4338-1-768x1150.webp 768w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/dsc_4338-1-1025x1536.webp 1025w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/dsc_4338-1-1367x2048.webp 1367w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/dsc_4338-1-294x440.webp 294w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/dsc_4338-1-scaled.webp 1709w" sizes="(max-width: 684px) 100vw, 684px" /> На початку роботи Простору ми не планували проводити заняття з підготовки діток до школи. Але був запит — і ми на нього відгукнулися. Коли діти пішли до школи, батьки почали нам писати, говорити, що це дуже допомогло дітям підготуватися до цього важливого етапу. А у День добрих вчинків, який ми проводили до ініціативи «Щедрий вівторок», діти писали одне одному добрі слова. І одна з дівчат написала мені записочку: «Дякую, що повірили в мене». Наш Простір вірить у кожного, хто тут опиняється. Це не про стіни, не про фізичний простір, а про атмосферу, яка тут панує. <img decoding="async" width="768" height="1024" src="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/sashko-ta-didus-1-768x1024.jpg" alt="" class="wp-image-6615 size-full" srcset="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/sashko-ta-didus-1-768x1024.webp 768w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/sashko-ta-didus-1-225x300.webp 225w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/sashko-ta-didus-1-1152x1536.webp 1152w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/sashko-ta-didus-1-1536x2048.webp 1536w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/sashko-ta-didus-1-330x440.webp 330w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/sashko-ta-didus-1-scaled.webp 1920w" sizes="(max-width: 768px) 100vw, 768px" /> Як правило, вплив соціальних проєктів вимірюється не одразу, а в довгостроковій перспективі. Можливо, ви вже зараз бачите вплив Простору Спільного Добра на громаду? Як ви його вимірюєте або відчуваєте? Тереза: Якщо говорити не про кількісні показники — у відвідуваннях, опитуваннях, заходах, то ми спостерігаємо зміни у поведінці. Бачимо, що Простір стає місцем зустрічей, які потім формують зв’язки. Читацький клуб для дорослих, який ми запустили у 2025 році, став точкою знайомства для жінок. Тепер вони після клубу збираються разом і продовжують спілкуватися. Табори для підлітків подружили між собою різних дітей, а деякі батьки ходять уже на наші заходи регулярно, долучаються до кулінарних майстерок, лекцій. Ми показуємо приклад — як може бути. Що навіть у невеликому містечку може бути театральний гурток і справжні дитячі вистави з костюмами. Може бути чирлідинг та виступи діток на місцевих святах. Вертеп на Різдво може поєднувати вокал, хореографію і театр. А великодні гаївки можуть стати не просто виступом перед храмом, а масштабним сімейним дійством. До слова, у 2024 році в гаївках брали участь 50 людей, а у 2025 році — понад 250. При цьому долучалися не лише діти, а й дорослі. Для Яремчанської громади це дійсно дуже багато. Ми пройшли шлях від упереджень до залучення. У якийсь момент, подивившись на те, що ми робимо, мешканці громади почали приходити й питати: «Як вам допомогти?». А коли ми робимо спільну подію або свято — приходять і допомагають. А одного разу під час події в Просторі підійшли літні люди й зізналися, що «наша фірма дуже багато гарного робить і старається для своїх відвідувачів». Це визнання багато означає для старшого покоління, особливо у закритій, локальній громаді. <img loading="lazy" decoding="async" width="682" height="1024" src="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/photo_5438366102653630344_y-682x1024.jpg" alt="" class="wp-image-6611 size-full" srcset="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/photo_5438366102653630344_y-682x1024.webp 682w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/photo_5438366102653630344_y-200x300.webp 200w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/photo_5438366102653630344_y-768x1152.webp 768w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/photo_5438366102653630344_y-293x440.webp 293w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/photo_5438366102653630344_y.webp 853w" sizes="auto, (max-width: 682px) 100vw, 682px" /> Софія: Якщо говорити про довгострокову перспективу, то доступ до якісних подій, перформансів та форматів дозвілля формує у людей «надивленість». Наша мета — щоб громада бачила, як це може бути і як це має бути. Бо коли люди звикають до такої можливості, то навіть якщо вона зникне — рухатимуться в напрямку, щоб організувати це для себе самостійно. <img loading="lazy" decoding="async" width="683" height="1024" src="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/photo_5438366102653630346_y-1-683x1024.jpg" alt="" class="wp-image-6612 size-full" srcset="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/photo_5438366102653630346_y-1-683x1024.webp 683w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/photo_5438366102653630346_y-1-200x300.webp 200w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/photo_5438366102653630346_y-1-768x1151.webp 768w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/photo_5438366102653630346_y-1-294x440.webp 294w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/photo_5438366102653630346_y-1.webp 854w" sizes="auto, (max-width: 683px) 100vw, 683px" /> — Що вас найбільше вражає або надихає в роботі? Тереза: Мене дуже надихають відгуки наших відвідувачів і гостей. Який би продукт ми не запускали, батьки пишуть, наскільки це було цінно для їхніх дітей. Інколи дякують за такі деталі, яких ми й не помічаємо. До прикладу, за перекус під час вистав. Ми робимо це, бо так природно — після «роботи» акторам потрібен гарячий чай та печиво. А це викликає хвилю вдячності. А діти дякують по-своєму. Вони не пишуть, але якщо їм у моменті класно — вони підійшли, обійняли і побігли далі на заняття. Просто ось біжить, зупиняється, пригортає тебе — і все. Це неможливо зафільмувати, бо це відбувається в моменті, ти цього не очікуєш. Але це дуже надихає придумувати нове, створювати щось для цієї спільноти, для цієї громади. Якось одна наша дівчинка поділилась своїм найбільшим страхом — що вона підійде до дверей Простору, а там буде темно і нікого не буде. Працюємо, щоб дитячі страхи не стали реальністю) — Які поради дала б ваша команда тим, хто вирішить відкрити подібний простір у своїй громаді? Яких помилок не припуститись? Що важливо врахувати? Софія: Не боятися, але бути готовим, що це гра в довгу. Збирати навколо себе команду однодумців та кураторів, близьких за цінностями. Наповнювати ваш простір тим, що цінно й відгукнеться відвідувачам. Коли я вперше зайшла в Простір і впізнала роботи Яреми Стецика на стінах, я сказала собі: «Якщо тут є Стецик, то я буду тут працювати, бо цінності у нас точно переплітаються». <img loading="lazy" decoding="async" width="1024" height="768" src="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/kylymova-vyshyvka-1024x768.jpg" alt="" class="wp-image-6621" srcset="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/kylymova-vyshyvka-1024x768.webp 1024w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/kylymova-vyshyvka-300x225.webp 300w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/kylymova-vyshyvka-768x576.webp 768w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/kylymova-vyshyvka-1536x1152.webp 1536w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/kylymova-vyshyvka-2048x1536.webp 2048w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/kylymova-vyshyvka-440x330.webp 440w" sizes="auto, (max-width: 1024px) 100vw, 1024px" /> Також, перш ніж запускати майстерки або збирати анкети, важливо базово мати якісні операційні процеси, прозору комунікацію з кураторами проєкту. І закладати час, щоб налагодити ці процеси. Ми відкрились у грудні, а першу групу запустили лише у березні. <img loading="lazy" decoding="async" width="768" height="1024" src="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/na-obkladynku-1-768x1024.jpg" alt="" class="wp-image-6623 size-full" srcset="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/na-obkladynku-1-768x1024.webp 768w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/na-obkladynku-1-225x300.webp 225w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/na-obkladynku-1-1152x1536.webp 1152w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/na-obkladynku-1-1536x2048.webp 1536w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/na-obkladynku-1-330x440.webp 330w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/03/na-obkladynku-1-scaled.webp 1920w" sizes="auto, (max-width: 768px) 100vw, 768px" /> Та головне — бути чесним до себе і до своїх результатів. Не завжди те, чого ми хочемо, можна досягти тими інструментами, які ми маємо зараз. Раджу відстежувати, трекати й змінювати напрям, якщо він стає неактуальним. Збирати зворотний зв’язок і враховувати його у ваших продуктах. Тереза: Важливо не просто прийти й зробити добро, а дати громаді те, що її зміцнить, згуртує, надихне цінувати свою історію, традиції, культуру. Це завдання й Простору Спільного Добра в Яремчі. Знайомтесь ближче із Простором Спільного Добра Instagram Facebook Запис «Важливо не просто прийти і зробити добро, а дати громаді те, що її зміцнить», — керівниця Простору Спільного Добра спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Як бізнесу говорити про благодійність, щоб йому довіряли — дослідження
Коли бізнес говорить про благодійність, третина українців підозрює піар. Найбільше схвалення викликає анонімна благодійність заможних людей, а особистим зверненням керівників компаній — довіряють найменше. Про це свідчать результати дослідження Zagoriy Foundation «Справедливість, довіра й багатство: як українці оцінюють ресурси, успіх і соціальну відповідальність». Що, на думку українців, може підсилити довіру до бізнесу? Чого українці очікують […] Запис Як бізнесу говорити про благодійність, щоб йому довіряли — дослідження спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Коли бізнес говорить про благодійність, третина українців підозрює піар. Найбільше схвалення викликає анонімна благодійність заможних людей, а особистим зверненням керівників компаній — довіряють найменше. Про це свідчать результати дослідження Zagoriy Foundation «Справедливість, довіра й багатство: як українці оцінюють ресурси, успіх і соціальну відповідальність». Що, на думку українців, може підсилити довіру до бізнесу? 47% українців найбільше довіряють благодійності бізнесу, коли вона підтверджена фактами, цифрами та звітами. 41% більше довіряють, коли бачать реальні історії людей. 37% очікують прозорості та підтвердження незалежними джерелами. 11% довіряють повідомленням від імені лідера компанії. Чого українці очікують від бізнесу? створення робочих місць; чесної сплати податків; підтримки армії; участі у відбудові громад. інвестицій в освіту/молодь; розвиток медицини/науки. Але в реальності люди помічають переважно створення робочих місць, а сплату податків майже не фіксують як виконану відповідальність. При цьому майже 70% українців ніколи або майже ніколи публічно не дякують бізнесу за їхню благодійність. Згідно з дослідженням, в українському суспільстві зараз співіснує дві позиції: люди визнають право багатих витрачати гроші як хочуть, якщо вони платять податки; люди не вірять у чесний шлях до багатства. Детальніше читайте за посиланням. Запис Як бізнесу говорити про благодійність, щоб йому довіряли — дослідження спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Катерина та Гліб Загорії офіційно створили Zagoriy Foundation у 2015 році, як сімейний фонд і спосіб структурувати благодійні ініціативи родини, яка багато років підтримувала мистецькі та культурні проєкти власним коштом. До 2022 року фонд працював із культурою благодійності. За ці роки вдалося привести в Україну ініціативу Щедрий вівторок, створити медіа та подкаст Великих Історій, запустити […] Запис Zagoriy Foundation — 11 років спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Катерина та Гліб Загорії офіційно створили Zagoriy Foundation у 2015 році, як сімейний фонд і спосіб структурувати благодійні ініціативи родини, яка багато років підтримувала мистецькі та культурні проєкти власним коштом. До 2022 року фонд працював із культурою благодійності. За ці роки вдалося привести в Україну ініціативу Щедрий вівторок, створити медіа та подкаст Великих Історій, запустити програми Charity Match та реалізувати багато інших ініціатив й освітніх програм. Тільки за 2020—2022 роки Zagoriy Foundation підтримали грантами 75 зовнішніх проєктів на загальну суму близько 12 млн гривень. Після повномасштабного вторгнення місія фонду змінилася. Із соціального інвестора, який підтримував громадський сектор, він трансформувався у лабораторію соціальних проєктів. Незмінним залишилося одне — підтримка інституційних змінотворців та українського війська. За період 2022-2025 Zagoriy Foundation, родина Загоріїв та фармацевтична компанія “Дарниця” задонатили близько 1,3 млрд грн. Зараз фокус Zagoriy Foundation – на власних соціальних проєктах, що втілюють місію лабораторії — уможливлювати позитивні сценарії майбутнього України. Бо ми віримо у майбутнє, де: Витоки → майбутнє, де знають та свідомо обирають традиції. Мистерня → майбутнє, де цінують культурну спадщину. Гальт → майбутнє, де кожен вміє захищати себе і свої плем’я. Щедрий вівторок → майбутнє, де кожен усвідомлює свою відповідальність та впливає на зміни. Сильні Серця → майбутнє, де відповідально ставляться до свого здоров’я. Зачин → майбутнє, де з емпатією ставляться до тварин. Простір Спільного Добра → майбутнє, де громада стає громадою, і долучається до загальних змін. Zagos Farm → майбутнє, де кожна тварина та кожен клаптик землі має значення. Майбутнє України не трапляється — його творять ті, хто діє. Збираємо навколо себе спільноту дієвців. Ви з нами? Запис Zagoriy Foundation — 11 років спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Zagoriy Foundation підтримав сталий стипендійний фонд імені Ярослава Рущишина
На 18-му Вечорі благодійності Українського католицького університету Zagoriy Foundation долучився до підтримки сталого стипендійного фонду імені Ярослава Рущишина. Ярослав Рущишин — громадський діяч, підприємець, меценат, почесний сенатор Українського католицького університету, засновник-ініціатор Бізнес-школи УКУ, співзасновник «Дзиґи» і «Бієнале довіри», засновник мережі швейних фабрик АТ «Троттола», народний депутат України. У липні 2025 року він трагічно загинув у […] Запис Zagoriy Foundation підтримав сталий стипендійний фонд імені Ярослава Рущишина спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
На 18-му Вечорі благодійності Українського католицького університету Zagoriy Foundation долучився до підтримки сталого стипендійного фонду імені Ярослава Рущишина. Ярослав Рущишин — громадський діяч, підприємець, меценат, почесний сенатор Українського католицького університету, засновник-ініціатор Бізнес-школи УКУ, співзасновник «Дзиґи» і «Бієнале довіри», засновник мережі швейних фабрик АТ «Троттола», народний депутат України. У липні 2025 року він трагічно загинув у ДТП. Університет спільно з родиною Ярослава Рущишина заснував сталий стипендійний фонд його імені, ціль якого — зібрати $100 000. Формат фонду передбачає, що основна сума інвестується, а частина прибутку від інвестиції щороку спрямовується на стипендії для талановитих студентів, які не мають змоги оплатити навчання. Ярослав Рущишин з родиною багато років підтримував студентів університету. Створення сталого стипендійного фонду дозволяє продовжити цю підтримку та зберегти пам’ять про нього. Підтримуючи стипендійний фонд імені Ярослава Рущишина, ми підтримуємо не лише пам’ять про людину. Для Zagoriy Foundation — це послідовність у цінностях: інвестувати в освіту, розвиток і формування відповідального лідерства. Адже системні зміни можливі тоді, коли суспільство свідомо інвестує в людину. 18-й Вечір благодійності відбувся 31 січня в Києві. Під час події Гліб та Катерина Загорії, співзасновники Zagoriy Foundation, пожертвували для УКУ понад 1,5 млн грн. Ще 4,3 млн грн на професорські стипендії переказала Фармацевтична компанія «Дарниця». Загалом під час Вечора благодійності на стратегічні проєкти розвитку Українського католицького університету, а також на стипендії для студентів і викладачів зібрали понад 37 млн грн. <img loading="lazy" decoding="async" width="1024" height="683" src="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/02/2026_01_31-–-xviii-vechir-blagodijnosti-v-kyyevi-147-1024x683.jpg" alt="" class="wp-image-6403" srcset="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/02/2026_01_31-–-xviii-vechir-blagodijnosti-v-kyyevi-147-1024x683.webp 1024w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/02/2026_01_31-–-xviii-vechir-blagodijnosti-v-kyyevi-147-300x200.webp 300w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/02/2026_01_31-–-xviii-vechir-blagodijnosti-v-kyyevi-147-768x512.webp 768w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/02/2026_01_31-–-xviii-vechir-blagodijnosti-v-kyyevi-147-1536x1024.webp 1536w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/02/2026_01_31-–-xviii-vechir-blagodijnosti-v-kyyevi-147-2048x1366.webp 2048w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2026/02/2026_01_31-–-xviii-vechir-blagodijnosti-v-kyyevi-147-440x293.webp 440w" sizes="auto, (max-width: 1024px) 100vw, 1024px" /> Запис Zagoriy Foundation підтримав сталий стипендійний фонд імені Ярослава Рущишина спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Проєкт «Витоки» перевипустив путівник зимовими святами
Проєкт про аудит українських традицій «Витоки» від Zagoriy Foundation презентував оновлену редакцію путівника зимовими святами — «Витоки. Зимовий цикл». Що нового у путівнику Перше масштабне дослідження українських традицій від «Витоків» показало: зимові свята — серед найживіших у сучасній практиці. 88% опитаних святкують Миколая, Святвечір знають 94,9%, а 82,4% родин готують першу кутю. Водночас такі яскраві […] Запис Проєкт «Витоки» перевипустив путівник зимовими святами спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Проєкт про аудит українських традицій «Витоки» від Zagoriy Foundation презентував оновлену редакцію путівника зимовими святами — «Витоки. Зимовий цикл». Що нового у путівнику Перше масштабне дослідження українських традицій від «Витоків» показало: зимові свята — серед найживіших у сучасній практиці. 88% опитаних святкують Миколая, Святвечір знають 94,9%, а 82,4% родин готують першу кутю. Водночас такі яскраві обряди, як Маланка, вертепи чи вечорниці, залишаються впізнаваними, але менш поширеними у святкуванні — і це сильно різниться між регіонами. Саме тому проєкт «Витоки» продовжує активно працювати з темою аудиту та популяризації традицій, аби допомагати українцям відкривати й повертати свої практики у сучасне життя. До оновленного видання увійшли: • оновлені та розширені описи зимових свят, доповнені матеріалами про Карачун, святвечірню їжу та регіональні особливості страв; • розділ про різдвяний декор: солом’яні вироби, павуки та інші традиційні оздоби, що створювали особливу атмосферу в оселі. Загалом у путівнику ви знайдете: • есеї істориків, етнографів і фольклористів про українські зимові свята та практики, що їх супроводжують; • сценарії для інтеграції традицій у корпоративні події, освітні заняття та родинні святкування; • добірки майстрів/инь, майстерень, блогів, гуртів — що почитати, переглянути, де замовити або знайти натхнення. Путівник доступний для безкоштовного завантаження на сайті проєкту. <img loading="lazy" decoding="async" width="1024" height="660" src="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2025/12/vytoky.-zymovyj-czykl_1_1-1024x660.png" alt="" class="wp-image-6278" srcset="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2025/12/vytoky.-zymovyj-czykl_1_1-1024x660.webp 1024w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2025/12/vytoky.-zymovyj-czykl_1_1-300x193.webp 300w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2025/12/vytoky.-zymovyj-czykl_1_1-768x495.webp 768w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2025/12/vytoky.-zymovyj-czykl_1_1-1536x991.webp 1536w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2025/12/vytoky.-zymovyj-czykl_1_1-440x284.webp 440w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2025/12/vytoky.-zymovyj-czykl_1_1.webp 1856w" sizes="auto, (max-width: 1024px) 100vw, 1024px" /> Запис Проєкт «Витоки» перевипустив путівник зимовими святами спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Чим керуються українці, коли (не) донатять: результати дослідження сфери благодійності 2025
2 грудня на конференції «Небайдужі: міжсекторні партнерства в Україні» відбулася презентація щорічного дослідження сфери благодійності. Його провели разом із Центром соціальних і маркетингових досліджень «СОЦИС». У кількісному дослідженні взяли участь 2400 опитаних українців віком від 18 років, у якісному – 336 респондентів. Також, провели 4 фокус-групи: 6 осіб, які донатять мінімум 10% від свого доходу; […] Запис Чим керуються українці, коли (не) донатять: результати дослідження сфери благодійності 2025 спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
2 грудня на конференції «Небайдужі: міжсекторні партнерства в Україні» відбулася презентація щорічного дослідження сфери благодійності. Його провели разом із Центром соціальних і маркетингових досліджень «СОЦИС». У кількісному дослідженні взяли участь 2400 опитаних українців віком від 18 років, у якісному – 336 респондентів. Також, провели 4 фокус-групи: 6 осіб, які донатять мінімум 10% від свого доходу; 6 осіб, які волонтерять мінімум 10% від свого робочого часу; 6 осіб, які донатили та/чи волонтерили, але припинили; 6 осіб, які не донатять і не волонтерять взагалі. Крім традиційних питань щодо індексу поширення та залучення до благодійності, мотивів та бар’єрів, задоволеністю отриманою допомогою та довірою до благодійних організацій, вперше Zagoriy Foundation додали блок про вплив корпоративної соціальної відповідальності бізнесу на вибір українців. Кілька тез: 480 грн — щомісячний донат (у 2024 році він складав 840 грн); З 14% до 25% зріс показник регулярних донатів (підписок); 79% українців готові допомагати волонтерам, і тільки 13% — фондам; 75% отримувачів допомоги допомагають іншим; 61% опитаних при виборі продуктів чи послуг мотивує допомога цього бізнесу ЗСУ; 71% куплять товар у компанії, якщо вона вийшла з ринку РФ, навіть якщо доведеться переплатити. Більше читайте у дослідженні. Запис Чим керуються українці, коли (не) донатять: результати дослідження сфери благодійності 2025 спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Конференція «Небайдужі: міжсекторні партнерства в Україні»
2 грудня в готелі InterContinental Kyiv відбудеться конференція «Небайдужі: міжсекторні партнерства в Україні», організована Zagoriy Foundation за підтримки ФК «Дарниця». Захід збере на одному майданчику представників бізнесу, державних структур і громадського сектору, щоб відверто обговорити виклики співпраці, спільний пошук рішень і відновлення довіри. Це вже друга конференція, яка об’єднає спільноту небайдужих. Рік тому обговорювали КСВ […] Запис Конференція «Небайдужі: міжсекторні партнерства в Україні» спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
2 грудня в готелі InterContinental Kyiv відбудеться конференція «Небайдужі: міжсекторні партнерства в Україні», організована Zagoriy Foundation за підтримки ФК «Дарниця». Захід збере на одному майданчику представників бізнесу, державних структур і громадського сектору, щоб відверто обговорити виклики співпраці, спільний пошук рішень і відновлення довіри. Це вже друга конференція, яка об’єднає спільноту небайдужих. Рік тому обговорювали КСВ в Україні та зібрали 220 глядачів та 30 спікерів на майданчику Genesis Space. Як це було можна прочитати в матеріалі на сайті Щедрого вівторка. Організатори зазначають, що головна мета цьогорічної події — надати практичні поради для тих, хто розвиває партнерства, а також знайти чесні відповіді на запитання про ефективну взаємодію в умовах невизначеності, тривалої війни й обмежених ресурсів. Серед спікерів — Тимофій Брік (KSE), Наталія Ємченко (SCM), Сергій Притула, Валерія Толочина (Megogo), Катерина Галушка («Повернись живим»), Артем Бородатюк (FRACTAL), Анна Денисенко (ЛУН), Анна Захараш («Дарниця»), Тетяна Мокренко (МОКО), Катерина Загорій (Zagoriy Foundation) та інші. Програма охоплює теми, пов’язані з розвитком стратегічних партнерств, моделями взаємодії, неочевидними кейсами співпраці, а також трансформацією стосунків між бізнесом і військом з 2014 по 2022 рік. Серед панелей — «Меценатство як партнерство», «Конкуренти vs партнери», «Інфлюенс-маркетинг здорової людини» та інші. Окремий акцент — презентація національного дослідження сфери благодійності, проведеного Zagoriy Foundation спільно з Центром «СОЦИС». Воно покаже зміни в ставленні українців до соціальної відповідальності та окреслить ключові тенденції і бар’єри в цій сфері. «Нам важливо створити простір не для звичних компліментарних виступів, а для чесної розмови про те, як ми справді співпрацюємо. Міжсекторна платформа — критично важлива, особливо у воєнний час», — зазначає Ірина Угнівенко, керівниця проєкту «Щедрий вівторок». Конференція буде корисною для керівників бізнесу, представників державних інституцій, лідерів громадських організацій, PR, HR і КСВ-фахівців, а також усіх, хто працює із партнерствами. Захід пройде в офлайн-форматі. Початок о 09:01. Запис Конференція «Небайдужі: міжсекторні партнерства в Україні» спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
Свята, страви, обереги: як українці ідентифікують себе через традиції? Результати дослідження
На конференції «Витоки. Майбутнє» Zagoriy Foundation презентували дослідження традицій в Україні. Його провели спільно із Центром соціальних і маркетингових досліджень «СОЦИС». Серед опитаних 3200 респондентів із восьми історичних регіонів України: Сіверщини і Слобожанщини, Поділля, Придніпровʼя, Причорноморʼя, Запоріжжя, Прикарпаття, Волині і Західного Полісся, міста Київ. Це перше подібне дослідження в Україні, зроблене для проєкту «Витоки». У […] Запис Свята, страви, обереги: як українці ідентифікують себе через традиції? Результати дослідження спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.
На конференції «Витоки. Майбутнє» Zagoriy Foundation презентували дослідження традицій в Україні. Його провели спільно із Центром соціальних і маркетингових досліджень «СОЦИС». Серед опитаних 3200 респондентів із восьми історичних регіонів України: Сіверщини і Слобожанщини, Поділля, Придніпровʼя, Причорноморʼя, Запоріжжя, Прикарпаття, Волині і Західного Полісся, міста Київ. Це перше подібне дослідження в Україні, зроблене для проєкту «Витоки». У ньому дослідили знання українців про свята, спадкоємність та практичну складову традиції. Значення та поширення національного одягу, прикрас, страв та символів. А також практики відтворення традицій у родинах та спільнотах. Кілька фактів та цифр: Три з чотирьох українських сімей мають власні традиції. Троє з чотирьох українців мають український національний одяг та/чи прикраси у своєму гардеробі, але тільки половина вдягає. Весілля, поминки та хрестини – обряди, яких найчастіше дотримуються. Борщ, сало та вареники – кулінарні символи України для всіх регіонів На Півдні (Запоріжжя, Причорномор’я) важливими лишаються пострадянські свята – Міжнародний Жіночий день, Новий рік, День пам’яті та перемоги над нацизмом. День вишиванки – найбільш впізнавана сучасна традиція, але дотримуються найбільше традиції Хвилини мовчання о 9.00. Нового ритуалу Хвилини мовчання найбільше дотримуються у Прикарпатті (85,3%), найменше – у Причорномор’ї (51,8%). День Захисників і Захисниць – третє за важливістю свято після Великодня та Різдва. Тільки 7% киян дізнаються про традиції у навчальних закладах (найнижчий показник по Україні), проте НЗ все одно є третім джерелом знань про традиції після родини. «Це дослідження точно ляже в основу стратегії проєкту “Витоки” на наступний рік. Адже бачимо, над чим і де ще треба працювати у напрямку традицій. А відкрито ділимось, щоб дати ґрунт й дані громадським організаціям, культурним інституціям, освітянам та державному сектору, які працюють у тому ж напрямку. Щоб фокусувати та створювати свої культурні продукти й кампанії, враховуючи ситуацію. Вірю, що дослідження буде помічним у цьому» – зазначила директорка зі стратегії Zagoriy Foundation та автора ідеї проєкту «Витоки», Оксана Лихожон. <img loading="lazy" decoding="async" width="1024" height="576" src="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2025/10/photo_5402404706556444601_y-1024x576.jpg" alt="" class="wp-image-5944" srcset="https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2025/10/photo_5402404706556444601_y-1024x576.webp 1024w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2025/10/photo_5402404706556444601_y-300x169.webp 300w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2025/10/photo_5402404706556444601_y-768x432.webp 768w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2025/10/photo_5402404706556444601_y-440x248.webp 440w, https://zagoriy.foundation/wp-content/uploads/2025/10/photo_5402404706556444601_y.webp 1280w" sizes="auto, (max-width: 1024px) 100vw, 1024px" /> Запис Свята, страви, обереги: як українці ідентифікують себе через традиції? Результати дослідження спершу з'явиться на Zagoriy Foundation.